Олесь Санін: Ми розуміли – для нас це чи не останній шанс зняти кіно правди
Випадково чи невипадково, але фільм Олеся Саніна "Поводир, або Квіти мають очі", знятий за рік до подій на Майдані, суголосний сьогоденню України. Режисер втілив у життя історію, яка здатна ...
Додано:
Громадський Простір
![Санін](https://www.prostir.ua/wp-content/uploads/2015/03/20510_10153115269864294_983407812160521636_n.jpg)
Випадково чи невипадково, але фільм Олеся Саніна “Поводир, або Квіти мають очі”, знятий за рік до подій на Майдані, суголосний сьогоденню України. Режисер втілив у життя історію, яка здатна достукатись до серця, яка здатна змінити. Зараз, на думку Олеся Саніна, через події в Україні таких історій, які актуалізують нас самих сьогодні, роблять з нас справжній народ – сотні.
Режисер фільму і очікувати не міг, що більше 450 тисяч людей в кінотеатрах переглянуть “Поводиря”, що фільм збере майже 16 мільйонів гривень та змінить “універсальну парадигму непотрібності української кінематографії”. Для українського кіно це безпрецедентно.
“Ми хотіли розказати історію про людей, які опиралися, у яких забрали все – відібрали право голосу, заборонили культуру, і які все одно з цим не змирилися. І ось ця маленька історія свободи…. ми знали, що кіно покладуть на полицю точно. Що у нього буде прем’єра десь, ніхто її не побачить. Ми розуміли, що це для нас можливо останній шанс зняти для себе кіно правди”, – розповів режисер Олесь Санін.
До прем’єри в Києві режисер здійснив поїздку з фільмом по всій Україні, побував у 24 містах, у 50 кінотеатрах.
“Вона мене сильно змінила, ця подорож. Я проїхав 24 великих міста, більше 50 кінотеатрів. Я не побачив абсолютно ніякої різниці між людьми, як раніше я сам майже в це вірив – східна, західна Україна, південь, немає різниці. Я відчував такий самий зал, ту ж саму історію, ту ж саму емоцію. У нас навіть була така малюсінька війна з кінотеатрами, які відмовились показувати в перші тижні прокату фільм на півдні, в Донецькій області, які були територіально Україною, а не «ДНРом». Вони боялися показувати кіно і відверто це казали – «завтра війська ваші відійдуть і нас тут повісять в цьому залі». Такі були в них тексти, і я ніколи не думав, що кіно, яке ми знімали стане «пропагандистською» чи «контрпропагандистькою» історією. Я уявити собі не міг, що колись я до цього буду мати дотик. Я взагалі весь час цурався цих слів, і до сих пір цураюсь… Журналісти мають займатись журналістикою, а пропагандисти – пропагандою. Але там, в одній із цих подорожей до мене підійшла жінка. Вона прийшла до мене і подякувала мені за одну сцену – сцену, де хлопчик іде в тумані серед мертвих соняхів. Це для мене була історія мертвих квітів, мертвих надій, історія мого відчуття голодомору… І розказала вона мені про її чоловіка, як я потім зрозумів, який гинув у котлі під Ілловайськом, якого пораненого в ноги і у живіт, друзі на собі несли, витягали з-під обстрілу мінометів, витягли в поле соняхів, а самі пішли за допомогою, і всі загинули по дорозі. Кожен ішов, і кожного вбивали. І він лишився сам, знаючи, що за ним ніхто не прийде, з пораненням в живіт, і з розбитими ногами серед соняхів. У нього з’явився сигнал в телефоні. Вона йому додзвонилася, уже було затишшя, і сказала, що син не спить, казку йому розкажи. І він, скільки було сили, розповідав синові казку. Він стікав кров’ю, закінчувався заряд мобільного телефону, і вона мені розповідала, що до сих пір жаліє про те, що не розуміла де він, що з ним… Що може бути сильніше за цю історію? Як я її можу екранізувати? Ніяк. І таких історій десятки, сотні. Вони для нас актуалізують нас самих сьогодні. Вони роблять з населення народ. З війська – героїв. З ментів – людей, які захищають наш світ. Так ми змінюємося“, – Олесь Санін.
_________________________________________________
У суботу, 21 лютого, о 20:30 на “Інтері” відбудеться телевізійна прем’єра художнього фільму “Поводир”.
Жанр: біографія, драма, історичний фільм
Режисер: Олесь Санін
Сценаристи: Ірен Роздобудько, Олесь (Олександр) Санін, Олександр Ірванець, Пол Волянськи
Країна: Україна
Виробництво: Pronto film
Рік: 2013
У ролях: Станіслав Боклан, Антон Святослав Грін, Джефф Баррелл, Олександр Кобзар, Джамала, Олег Примогенов, Ірина Саніна, Андрій Франчук, Андрій Білоус, Вероніка Шостак, Едуард Безродний, Федір Стригун, Остап Годлевський, Ігор Засядкевич, Олександр Ірванець, Андрій Кацюба, Орест Кацюба, Петро Шеверда.