Повернення у забуте місто-привид Поліське
Усім відомо про трагедію, що відбулась у Чорнобилі, багато хто чув про Прип’ять, але Поліське залишається невідомою точкою на карті трагедії 1986 року. Це місто на відстані 80 кілометрів від ЧАЕС, що ...
Додано:
Yulia
![p_15](https://www.prostir.ua/wp-content/uploads/2020/04/p_15-1024x576.png)
Усім відомо про трагедію, що відбулась у Чорнобилі, багато хто чув про Прип’ять, але Поліське залишається невідомою точкою на карті трагедії 1986 року. Це місто на відстані 80 кілометрів від ЧАЕС, що постраждало внаслідок вибуху. І у нього особлива історія, адже незважаючи на погіршене самопочуття жителів, підвищення рівня захворюваності через радіаційний фон, – місто продовжувало жити своїм звичайним життям ще 13 років. Лише у 1999 році Поліське евакуювали, закрили та забули про нього. Аж до 2019 року.
У 2019 році українські документалісти зняли короткометражний фільм “Поліське. Післячуття”. Використовуючи архівні документи для закадрового голосу, підсвічуючи покинуте місто прожекторами дронів знімальна група буквально пролила світло на правду про місто, яке стало привидом трагедії.
Задля максимальної драматизації історії Поліського команда української креативної агенції створила айдентику міста. Візуальними символами вона передає те, що це місто існувало, в ньому жили люди, а потім воно стало привидом. Отримавши символіку, Поліське наче повернулось із небуття, отримало нове обличчя, яке нагадує про 2 трагедії – вибух на ЧАЕС 1986 року та про забутих людей.
Фірмовий стиль міста побудований на грі світла з тінню. Світло – прекрасна метафора правди. Як і правда, світло разить очі, але метафорично ця властивість робить таємне явним, допомагаючи побачити більше. Воно привідкриває завісу та освітлює темні кути.
Для айдентики міста-привида креативники використали особливий шрифт, який розроблений з урахуванням усіх вимог для типографії і шрифтової композиції того часу.
Історію проекту про місто-привид Поліське можна подивитись за посиланням: https://vimeo.com/344901816, а за цим елементи фірмового стилю міста: https://drive.google.com/open?id=1Ys_Qln89W0B0HjTBofUgDi5mAif5EITu.
У межах проекту було записано радіоролики, створені із використанням звуків ехо покинутого міста. А фінальним етапом стало створення сайту. Він не лише відтворює Поліське у діджитал-просторі, а й виконує більш амбіційну ціль – збирає інформацію про те, скільки насправді людей потерпіло внаслідок аварії на ЧАЕС. На сайті можуть вносити інформацію як колишні жителі Поліського, так і інші учасники трагедії 1986 року з будь-яких куточків світу. Можна додати ім’я постраждалого/постраждалої у категорії “Додати потерпілого” та позначити на карті у розділі “Мапа”.
Автори проекту збирали правду шматочок за шматочком, щоб про неї міг дізнатись кожний. Вони вірять, що проект приверне увагу не лише до Поліського, справжніх масштабів трагедії на ЧАЕС, а й до питань правди у епоху пост-правди, в межах якої фейки та маніпуляції стали надто звичним явищем.
DocNoteFilms – автори документального фільму “Поліське. Післячуття”
Dronarium – розробники технологій для дронів, оператори дронів, що брали участь у зйомках
Saatchi & Saatchi Ukraine – автори ідеї кампанії та айдентики
4EARS Sound production – розробники звуку для фільму “Поліське. Післячуття”
Gremcy – розробники сайту http://theotherchornobyl.in.ua/