Як стати ідеальним оратором?
У чому різниця між звичайною розмовою та публічним виступом? Як підтримувати увагу аудиторії? Чим відрізняється письмовий текст від усної промови? Які основні риторичні прийоми? Яка структура виступу ...
Додано:
Громадський Простір
![В.Бойницький](https://www.prostir.ua/wp-content/uploads/2013/05/IMG_6982.jpg)
У чому різниця між звичайною розмовою та публічним виступом? Як підтримувати увагу аудиторії? Чим відрізняється письмовий текст від усної промови? Які основні риторичні прийоми? Яка структура виступу та як до нього готуватись? Як позбутись стресу? Про все це під час тренінгу “Публічні виступи” розповідав Валентин Бойницький.
За словами тренера, важливо усвідомити необхідність постійно підтримувати УВАГУ аудиторії під час публічного виступу, на відміну від звичайної розмови, де увага присутня автоматично. Адже ті, хто слухають, добре знають, що їм не потрібно відповідати чи підтримувати тему, відсутнє розуміння того, що буде зворотній зв`язок.
Експерт навів кілька способів підтримки уваги:
1. Залучення аудиторії (достатньо використовувати спонукаючі конструкції, наприклад: згадайте, уявіть і тд.);
2. Задавання питань;
3. Зоровий контакт (eye contact), який утримує слухача у бадьорому стані, дає можливість визначити наскільки цікавим та зрозумілим є виступ для аудиторії, а також визначити слухачів-індикаторів, які емоційно виказують те, наскільки добре чи ні проходить виступ.
“Найголовніше у публічних виступах – це природність, адже вся штучність відслідковується аудиторією на рівні рефлексів, з’являється відчуття нещирості та одразу втрачається довіра до вас як спікерів… не варто імітувати щось…будьте собою“, наголосив В.Бойницький.
Додатковими симптомами того, що аудиторія слухає спікера може бути будь-який зворотній зв’язок, як позитивний, так і негативний (сміх, посмішки, оплески, гнилі помідори, вигуки “ганьба”).
Кожен спікер має свідомо регулювати такі речі як ІНТОНАЦІЯ та ВІДТІНКИ. При наявності якихось нотаток чи скриптів, рекомендується відмічати інтонаційні моменти (наголоси, паузи).
Не варто боятись ПАУЗ у публічних виступах. Якщо у звичайній розмові паузи технічно шкідливі, бо призводять до того, що розмову хтось перехоплює, то у публічних виступах ніхто не збирається перебивати чи перехоплювати та вести вашу мову далі. Потрібно використовувати паузи, які для аудиторії дозволяють розбити промову на певні смислові блоки та дати можливість її осмислити.
Паузи дуже сильно впливають на смисли!
Якщо у звичайній розмові ЛІВІ ЗВУКИ ( “ееее..ммм” ) корисні, то у публічних виступах, де ніхто не збирається перебивати чи перехоплювати мову, вони не потрібні взагалі, адже будуть засмічувати вашу промову. Тому, щоб позбутись неконтрольованого вживання лівих звуків у публічній промові, потрібно усвідомити, що така річ існує (оскільки ми роками виробляли звичку користування такими звуками) і на сцені вона не потрібна. Будь-який лівий звук потрібно заміняти паузами.
“Якщо подумати, скільки років кожен із нас тренується говорити у розмовній ситуації?…. А скільки годин кожен із нас віддав у загальній складності публічним виступам?…набагато менше… Не варто очікувати, що якщо ти добре вмієш говорити, то ти так само добре будеш виступати зі сцени.. це різні набори навичок, різні рефлекси…їх потрібно спеціально ТРЕНУВАТИ“, зазначив тренер.
Експерт порадив дуже корисну вправу для тренувань у домашніх умовах: потрібно без підготовки протягом однієї хвилини говорити на будь-яку тему, уникаючи лівих звуків та замінюючи їх на паузи, при цьому підтримувати візуальний контакт, правильно інтонувати та говорити про щось зі смислом. Проте, найголовніша ціль такого тренування – це уникнення лівих звуків та заміна їх на паузи.
Також, при підготовці до виступу потрібно розуміти, що промова для “очей” (текст) та промова для “вух” – це різні речі.
Стопроцентна правильність( правильна побудова речень), яка є у текстовій промові, непотрібна в усній публічній промові. Занадто механізована правильність забирає природність.
У публічній промові варто використовувати та слід уникати:
1. Повторення (додатково підкреслює той основний меседж, який ви хочете донести);
2. Активний чи пасивний стан? Дуже часто у політичних промовах використовуються такі фрази, як, наприклад – “було прийнято рішення…був прийнятий ряд заходів“. Як наголосив тренер, це досить слабка конструкція зі слабким меседжем. Тому, якщо ви хочете, щоб ваша промова звучала сильно та впевнено, потрібно використовувати просту активну конструкцію – “хтось зробив щось“.
3. Складні конструкції у промові варто уникати. Для публічної промови інформацію краще дробити на блоки.
4. Деталізація інформації. Намагайтесь не використовувати у чистому вигляді дуже детальну інформацію в усному виступі, лише у надрукованому тексті. Якщо вам все-таки необхідно передати цифри, то виберіть найяскравішу, та використайте її для порівняння.
РИТОРИЧНІ ІНСТРУМЕНТИ допомагають ефективніше донести думку до аудиторії, але не впливають на якість смислу.
Основні риторичні інструменти:
Використовуйте КОНТРАСТ навмисно! Для того, щоб зробити думку більш ефективною, потрібно змалювати ситуацію, яка є протилежною до головного меседжу, а потім на фоні цього розкрити свою думку. Наприклад: “Незважаючи на кризу та всезагальне падіння ринку, наша компанія продовжує демонструвати впевнене зростання“.
Дуже складно знайти місце застосування такого інструменту як ПЕРЕСТАНОВКА або ХІАЗМ , окрім того, його не завжди можна ефективно застосувати. Проте якщо ви знайдете місце для нього у своєму виступі, то він запам’ятовується надовго. Приклад типового хіазму – “Не запитуй, що держава зробила для тебе, запитай, що ти зробив для держави!”
ЗАГАДКУ або ІНТРИГУ варто використовувати у побудові речення таким чином – перша частина речення має зацікавити, а друга дає відповідь. Наприклад: “У нашій компанії три головні пріоритети: наші клієнти, наші працівники та наші партнери“.
Корисним у промові є також РИТОРИЧНЕ ЗАПИТАННЯ, наприклад: “Знаєте, як ми досягнули таких показників?!” (поєднання риторичного запитання, загадки та інтриги).
Надзвичайно ефективним є такий інструмент як ПОТРОЄННЯ. Ми первісно настроєні на сприйняття речей трьома блоками. Наприклад: “Розум, честь та совість. Кіно, вино та доміно” та інші.
ПОВТОРЕННЯ додатково підкреслює головну думку, наприклад: “Для нас важливо отримати даний контракт, для нас важливі не лише гроші, які він принесе, для нас важливі і нові перспективи, які він відкриє для бізнесу“.
ПОРІВНЯННЯ або АНАЛОГІЯ - один із найефективніших інструментів комунікації, який доносить думку та дозволяє запам’ятати її. Окрім того, деякі порівняння та аналогії можуть жити своїм життям після виступу. Їх також потрібно вживати у промові навмисно!
Для використання такого ефективного прийому, як ІСТОРІЯ В ТЕМУ потрібно запам’ятати певні принципи побудови – історія має бути короткою, підходити до теми розмови, бути близькою та зрозумілою всім, без зайвих деталей. Після того, як ви розкажете історію, варто озвучити її “мораль” (головний смисл історії), тобто, ще раз підкреслити для чого ви це розказуєте.
Яскрава ЦИТАТА завжди створює сильне враження, а сильне враження заставляє слухача краще запам’ятати те, до чого прив’язане дане враження.
ПОЗИЦІОНУВАННЯ часто використовується у політичних виступах: спочатку малюється якась страшна ситуація, або ситуація, що може відбутись, а в кінці оратор виголошує своє відношення до того, що він сказав.
Риторичні інструменти особливо ефективні, якщо їх використовувати нечасто, а лише в тих місцях, де ви хочете особливо щось підкреслити, підсумував В.Бойницький.
Виступ зазвичай складається із кількох частин: 1. Розігрів “двигуна” (Не можна одразу приходити в аудиторію та починати промову, потрібно поговорити на якусь тему не пов’язану із виступом, але близьку та зрозумілу всім); 2.Вступ (ви дуже коротко говорите те, про що буде мова); 3. Основна частина (ваш виступ); 4. Підведення підсумків (коротко, ще раз, згадуєте про що саме ви говорили).
Як готувати виступ?
Перше, що потрібно зробити, це проаналізувати аудиторію. Необхідно розуміти перед ким буде виступ (хто, звідки, чим займаються) та відповідно до цього підбирати ключові меседжі. Потім вирішуємо, яку інформацію включити. Із зібраної інформації ми вибираємо смислові блоки та розставляємо в якому порядку і що ми будемо доносити. Важливо, щоб аудиторія поступово отримувала ключові меседжі. Після того, як промова вибудувана, можна скористатись додатковими інструментами. Якщо ви плануєте додати ще й презентацію (наприклад у PowerPoint), то лише на цій стадії, потрібно її готувати. PowerPoint – це інструмент для ілюстрації вже готової інформації, а не інструмент для створення інформації. Після цього промову необхідно відрепетирувативслух. Наступний крок – це продумати можливі запитання від аудиторії.
Що потрібно робити зі стресом?
Стресу неможливо повністю позбутись, проте його можна значно зменшити. Причини стресу є перш за все фізіологічними (викид адреналіну спричиняє появу сухості, прискорюється мова). У такій ситуації розігнати адреналін допоможе рух, а також звичайна вода. Необхідно навмисно сповільнювати мову.
Як зменшити страх виступу перед аудиторією?
Не варто сприймати аудиторію як єдине ціле, а як окремо дружелюбних особистостей. Слухачі внутрішньо зацікавлені у тому, щоб із користю провести час. Пам’ятайте, що оцінка із залу завжди краща вашої самооцінки.
Окрім того, тренер розвіяв деякі міфи стосовно публічних виступів та порадив “ніколи не забувати про почуття міри” під час виступів!
Довідково:
Центр інформації про права людини (ЦІПЛ) – проект, спрямований на налагодження комунікації між правозахисниками, громадськими активістами і ЗМІ.
ЦІПЛ запрошує проводити свої тренінги людей, які мають значні досягнення у сфері PR, маркетингу, копірайтингу тощо.